Будь ласка, використовуйте цей ідентифікатор, щоб цитувати або посилатися на цей матеріал:
https://repo.snau.edu.ua:8080/xmlui/handle/123456789/10339
Назва: | Правові засади публічного адміністрування у сфері користування землями державної та комунальної форм власності |
Інші назви: | Legal foundations of public administration in the field of disposal the lands of state and communal forms of the ownship |
Автори: | Нежевело, Валентина Вікторівна Nezhevelo, V. V. |
Ключові слова: | публічне адміністрування органи публічної влади адміністративні процедури земельна ділянка землі державної та комунальної власності землекористування оренда правові засоби public administration public authorities administrative procedures land plot land of state and communal property land use lease administrative and legal means |
Дата публікації: | 2022 |
Видавництво: | Сумський національний аграрний університет |
Бібліографічний опис: | Нежевело В. В. Правові засади публічного адміністрування у сфері користування землями державної та комунальної форм власності [Електронний ресурс] : дисертація на здобуття наукового ступеня доктора філософії за спеціальністю : 081 «Право» / В. В. Нежевело. – Суми : Сумський національний аграрний університет, 2022. – 250 с. |
Короткий огляд (реферат): | Дисертація є комплексним науковим дослідженням, присвяченим сутності й особливостям правових засад публічного адміністрування у сфері користування землями державної та комунальної власності, вдосконаленню законодавства у даній сфері. Наукова новизна отриманих результатів полягає в тому, що дисертаційна робота є одним із перших досліджень, у якій комплексно, на основі сучасних методів пізнання, здобутків вітчизняної та зарубіжної правничої науки, зарубіжного й національного законодавства, розкрито зміст та особливості публічного адміністрування саме у сфері користування землями державної та комунальної власності, визначено перспективні напрями вдосконалення правового забезпечення у досліджуваній сфері. На підставі проведеного дослідження визначено історико¬правові етапи розвитку системи публічного адміністрування у сфері користування землями державної та комунальної власності, якими є: 1 етап (1990¬2000 роки) початкове формування системи органів земельних ресурсів; 2 етап (2001¬ 2005 роки) впровадження системи послуг у сфері земельних відносин; 3 етап (2006¬2013 роки) формування парадигми адміністративних послуг в цілому, і у сфері земельних відносин зокрема; 4 етап (2014¬по теперішній час) модернізація системи публічного адміністрування у сфері земельних відносин. Сформовано позицію, що публічне адміністрування у сфері земельних відносин є частиною всієї системи публічного адміністрування, але специфіка його об’єкта, відносин щодо раціонального використання, володіння та розпорядження земельними ділянками, а також охорони земель, відрізняє його від інших сфер адміністрування. Така специфіка полягає у наступному: земля є продуктом природи, виникла та існує поза волею та свідомістю фізичної особи; у процесі раціонального користування (виваженого користування без порушення цільового використання земель, без порушення норм охорони земель, порядку сівозмін, та інше) вона не зношується, не зменшуються її корисні властивості; можливість використання землі у цивільному обігу обумовлена просторовою прив’язкою, об’єктивацією земельної ділянки. Проведені дослідження дали змогу сформувати поняття публічного адміністрування у досліджуваній темі, як діяльності професійних управлінців (державних службовців, службовців органів місцевого самоврядування, саморегульованих організацій), пов’язаної з виконанням законодавчих приписів та рішень уряду, органів місцевого самоврядування, реалізацією державної політики у сфері земельних відносин, організацією роботи апарату управління, а також з наданням адміністративних послуг. Визначено складові публічного адміністрування у сфері користування землями державної та комунальної власності: реалізація державної політики у сфері користування землями державної та комунальної власності (топографо¬геодезична і картографічна діяльність, землеустрій, діяльність щодо ведення Державного земельного кадастру, використання та охорона земель державної та комунальної форми власності); нагляд та контроль у сфері користування землями державної та комунальної власності; надання адміністративних послуг; внутрішнє адміністрування у радах територіальних громад, державних адміністраціях різного рівня, та адміністрування у центральному органі виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальних органах. Аргументовано доцільність закріплення принципу узгодженості внутрішніх рішень і процедур у сфері користування землями державної та комунальної власності, що обумовлено тим, що органи публічного адміністрування у даній сфері повинні гарантувати узгодженість між собою всіх одночасно виконуваних процедур щодо одних і тих самих прав та обов’язків зацікавленої особи, що можливо вчинити шляхом перевірки відомостей про зацікавлену особу в офіційних електронних системах перед початком вчинення процедурних дій. Розкрито сутність принципу правової визначеності, як основи захисту та реалізації прав суб’єктів земельних правовідносин при здійсненні позитивного адміністративного провадження щодо набуття прав на землю: у випадку зміни законодавства, що регулює правила проведення певної адміністративної дозвільної процедури у сфері земельних відносин у період розгляду справи, застосовуються положення, що діяли на момент початку такого розгляду як для суб’єкта звернення, так і осіб, на права, інтереси та (або) обов’язки яких впливає видача або відмова у видачі дозвільного документа. Розширення кола осіб щодо застосування принципу правової визначеності при здійсненні позитивного адміністративного провадження дозволить захистити права у судовому порядку як суб’єкту звернення, так і іншим особам, права яких можуть бути порушені неналежною реалізацією процесу. Відповідно до усталених у практиці Європейського суду з прав людини та регламентованих Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод принципів правової визначеності та легітимних очікувань, запропоновано повернути реальне застосування принципу «мовчазної згоди» при реалізації права на безоплатне одержання земельної ділянки державної або комунальної власності у приватну власність згідно з передбаченою чинним земельним законодавством процедурою, шляхом реалізації даного принципу не як формального права громадян, а як юридичного факту на основі якого виникає право на здійснення подальших правовідносин. Виходячи з авторського розуміння публічного адміністрування як діяльності професійних управлінців (державних службовців, службовців органів місцевого самоврядування, саморегульованих організацій), пов’язаної з виконанням законодавчих приписів та рішень уряду, органів місцевого самоврядування, реалізацією державної політики у сфері земельних відносин, організацією роботи апарату управління, а також з наданням адміністративних послуг, окреслено суб’єктний склад публічного адміністрування у сфері користування землями державної та комунальної власності, як: органи державної виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, посадові та службові особи, саморегульовані організації та інші суб’єкти з делегованими публічно¬владними повноваженнями (державні та комунальні підприємства), в тому числі інженери¬землевпорядники, представники громадськості. Уточнено співвідношення понять «службової особи» та «посадової особи» серед осіб уповноважених на публічне адміністрування у сфері земельних правовідносин. Визначено, що для цілей публічного адміністрування «службова особа» є більш широкою категорією у порівнянні з «посадовою особою». Службовою особою є особа органу державної влади, місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації всіх форм власності з делегованими організаційно¬владними повноваженнями. Пропонується застосувати в чинних нормативно¬правових актах єдине виважене поняття «службової особи» задля спрощення сприйняття учасниками правовідносин особи суб’єкта, до якого потрібно звертатися. Окреслено, що наявність делегованих повноважень органів місцевого самоврядування щодо земель комунальної форми власності не відповідає принципам повсюдності та субсидіарності. Всі визначені Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні» повноваження сільських, селищних, міських рад щодо земель територіальних громад повинні мати власний характер. Таким чином, рада територіальної громади повинна вирішувати всі земельні питання на власній території, крім тих, які вона з об’єктивних причин не може вирішити і які краще передати на вирішення органів державної влади та суду. Охарактеризовано необхідність створення ефективного громадського контролю над використанням земельних ресурсів, переданих об’єднаним територіальним громадам, а також доречність максимально залучити мешканців громад до процесів розробки і прийняття рішень щодо користування землями комунальної власності на місцях. Доцільність впровадження реального громадського контролю обумовлена необхідністю забезпечення прозорості адміністративних процедур у сфері користування землями державної та комунальної власності. Закцентовано на недостатній розвиненості такого профілактичного засобу адміністрування у сфері користування землями, як правопросвітницька робота щодо дотримання та реалізації земельного законодавства суб’єктами публічного адміністрування, захисту порушених прав учасників земельних правовідносин. Запропоновано, що такі заходи доречно реалізовувати юридичними клініками закладів вищої освіти, громадськими організаціями, центрами безоплатної вторинної правової допомоги. В тому числі дієвим буде долучення суб’єктів публічного адміністрування до інформування населення (медіа, семінари, збори населення, інформаційні листівки, інформування на офіційних сайтах уповноважених органів, а також введення прес¬працівника інформатора в складі певного суб'єкта публічного адміністрування) щодо змін у земельному законодавстві, порядку вирішення земельних спорів, покроковості вчинення дій щодо конкретного питання у сфері земельних відносин. На підставі порівняльно¬правового дослідження досвіду країн¬членів Європейського Союзу та України у сфері користування землями державної та комунальної власності аргументовано доцільність впровадження в Україні пріоритетності земель державної та комунальної форм власності задля першочергового задоволення інтересів суспільства, що при умові надання земель даних форм власності в тимчасове користування становитиме максимальний строк оренди земельних ділянок у 15 років. Масштаби території нашої країни, аграрний напрямок розвитку та функціонування держави, воєнна агресія проти України, необхідність розмінування великої кількості земельних ділянок, невизначеність щодо площ окупованих територій та територій, на яких проводяться активні бойові дії та щодо тривалості воєнного стану, дозволяють стверджувати про доцільність застосування запропонованого підходу щодо надання земельних ділянок державної та комунальної форм власності першочергово в користування зі встановленим лімітним строком оренди, оскільки домінування приватної форми власності не забезпечить вирішення поставлених перед державою завдань. Запропоновано внесення змін до Закону України «Про адміністративну процедуру» (прийняття від 17.02.2022 року, набрання чинності відбудеться 15.12.2023 року) та законопроєктів «Про нормативно¬правові акти» з точки зору нормотворчої техніки, з приводу формулювання дефініцій, стосовно сфери дії та врахування інших інструментів діяльності публічної адміністрації та з приводу їх відповідності національним інтересам та європейським стандартам. А також розкрито доцільність пропозицій щодо доповнення Закону України «Про адміністративні послуги» положеннями в аспекті закріплення принципу узгодженості внутрішніх рішень і процедур (внутрішнього адміністрування) у сфері користування землями державної та комунальної власності. Крім того, запропоновано внести зміни до Земельного кодексу України щодо дієвості застосування та реалізації принципу «мовчазної згоди» на безоплатне одержання у власність земельних ділянок державної або комунальної форм власності. Практичне значення одержаних результатів полягає в тому, що висновки та пропозиції, викладені в дисертації, можуть бути використані в науково дослідній роботі – для подальших наукових досліджень у галузі; правотворчості – для розроблення проєктів нормативно¬правових актів; правозастосуванні – у діяльності органів місцевого самоврядування, виконавчих органів державної влади (для прикладу Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру), судів, правничих спільнот (для прикладу адвокатів); освітньому процесі при викладанні дисциплін «Адміністративне право», «Земельне право» тощо. |
Опис: | The dissertation is a comprehensive scientific study devoted to the essence and peculiarities of the legal foundations of public administration in the field of state and communal land disposal and to the improvement of the legislation in this sphere. The scientific novelty of the obtained results is that the dissertation is one of the first researches which, on the basis of modern methods of cognition, the achievements of domestic and foreign jurisprudence, foreign and nationl legislation, the content and peculiarities of public administration in the field of land disposal determines the prospective areas of improvement legal provision in the researched area. On the basis of the conducted research, the historical and legal stages of development the public administration system in the field of state and communal land disposal are determined, namely: the 1st stage (19902000) of the initial formation of the land resources authorities; the 2nd stage (20012005) of implementation the system of services in the field of land relations; the 3rd stage (20062013) of formation the paradigm of administrative services as a whole and in the field of land relations in particular; the 4th stage (2014present) of modernization the public administration system in the field of land relations. An opinion is proposed that public administration in the field of land relations is part of the entire system of public administration, but the specifics of its object, relations regarding the rational use, ownership and disposal of the land plots, as well as land protection, differentiates it from other areas of administration. Such specificity consists in the following: land is a product of nature, arose and exists outside the will and consciousness of a natural person; in the process of rational disposal (balanced use without violating the intended use of land, without violation of land protection norms, the order of crop rotation, etc.), the land is not being destroyed, its beneficial properties are not reduced; the possibility of using the land in civil circulation is determined by the spatial reference, the objectification of the land plot. The conducted research made it possible to form the concept of public administration in the research topic, as the activity of professional managers (civil servants, employees of the local selfgovernment bodies, selfregulated organizations), related to the implementation of legislative prescriptions and decisions of the government, local selfgovernment bodies, the implementation of the state policy in the field of land relations, organizing the work of the management apparatus, as well as providing administrative services. The components of public administration in the field of state and communal land disposal are identified: the implementation of state policy in the field of state and communal land disposal (topographicgeodetic and cartographic activities, land management, activities related to the maintenance of the State Land Cadastre, the use and protection of state and communal lands of ownership); supervision and control in the field of state and communal land disposal; provision of administrative services; internal administration in the councils of territorial communities, state administrations of the various levels and administration in the central executive body on land resources in the field of land relations and its territorial bodies. The expediency of enshrining the principle of internal administration in the field of state and communal land disposal is argued, because the public administration bodies in this field must guarantee the consistency of all procedures which are simultaneously performed regarding the same rights and obligations of the interested person and which can be performed by checking the information about the interested person in the official electronic systems before starting the procedural actions. The essence of the principle of legal certainty, as the basis for the protection and implementation of the rights of subjects of land legal relations during the implementation of positive administrative proceedings regarding the acquisition of rights to land, is revealed: in the case of the legislative amendments regulating the rules for carrying out a certain administrative permit procedure in the field of land relations during the period of consideration of the case, the provisions that were valid are applied for the moment of initiation such consideration both for the subject of the application and for the persons whose rights, interests and (or) obligations are affected by the issuance or refusal to issue a permit document. Expanding the range of persons with regard to the application of the principle of legal certainty in administrative permit procedures will allow to protect the rights in the court for the both, the subject of the appeal and other persons whose rights may be violated by improper implementation of the procedure. In accordance with the principles of legal certainty and legitimate expectations established in the practice of the European Court of Human Rights and regulated by the Convention for the Protection of Human Rights and Fundamental Freedoms, it is proposed to return the real application of the principle of "tacit consent" in the exercise of the right to free acquisition of a plot of land of state or communal ownership in private property in accordance with the procedure provided by the current land legislation, by implementing this principle not as a formal right of citizens, but as a legal fact on the basis of which the right to carry out further legal relations arises. Based on the author’s interpretation of public administration as the activity of professional managers (state employees, employees of local selfgovernment bodies, selfregulated organizations), related to the implementation of legislative prescriptions and decisions of the government, local selfgovernment bodies, the implementation of state policy in the field of land relations, the organization of the work of the management apparatus, as well as with the provision of administrative services, the subject composition of public administration in the field of state and communal land disposal is outlined, namely: the state executive authorities, local selfgovernment bodies, officials and employees, selfregulated organizations and other subjects with delegated public authorities (state and communal enterprises), including land surveyors, public representatives. The correlation between the concepts of “official” and “the authorized person o” has been determined, among the persons authorized for public administration in the field of land relations has been clarified. An official is a broader category compared to the authorized person. An official is a person of a state authority, local selfgovernment, enterprise, institution, organization of all forms of ownership with delegated organizational and power powers. It is proposed to apply a single unified concept of an official in the current legal acts to simplify the participants’ perception of the legal relationship of the subject’s person whom to address. It is outlined that the presence of delegated powers of local selfgovernment bodies regarding the lands of communal form of ownership does not correspond to the principles of ubiquity and subsidiarity. All the powers of village, township, and city councils with respect to the lands of territorial communities are defined by the Law of Ukraine “On Local SelfGovernment in Ukraine” and must have their own essence. Thus, the council of the territorial community must resolve all land issues on its own territory, except for those which can’t be resolved for objective reasons and and which preferably to be handed over to state authorities and the court. The need to create effective public control over the disposal of land resources transferred to united territorial communities is characterized, as well as the appropriateness of maximally involving residents of communities in the processes of development and decisionmaking regarding the use of communally owned lands in local areas. The expediency of implementing real public control is due to the need to ensure the transparency of administrative procedures in the field of state and communal land use. Attention is focused on the insufficient development of such a preventive means of administration in the field of land disposal, as legal educational work regarding the observance and implementation of land legislation by subjects of public administration, protection of the violated rights of participants in land legal relations. It is proposed that such measures should be implemented by legal clinics of higher education institutions, public organizations, centers of free secondary legal assistance. Including public administration subjects will be effective in informing the public (media, seminars, public meetings, information leaflets, informing on the official websites of authorized bodies, as well as the introduction of a press officer of the informant as part of a certain public administration subject) regarding changes in land legislation, the procedure for resolving land disputes, stepbystep actions regarding a specific issue in the field of land relations. On the basis of a comparative legal study of the experience of the member states of the European Union and Ukraine in the field of use of state and communal land, the feasibility of implementing in Ukraine the priority of using land of state and communal forms of ownership for the primary satisfaction of the interests of society is argued, provided that the land of these forms of ownership is provided in temporary use will be the maximum lease term of land plots of 15 years. The scale of the territory of our country, the agrarian direction of the development and functioning of the state, military aggression against Ukraine, the need to demine a large number of land plots, the uncertainty regarding the areas of occupied territories and territories where active hostilities are being conducted, and regarding the duration of martial law, allow us to assert the feasibility of applying the proposed approach regarding the provision of land parcels of state and communal forms of ownership primarily for use with a fixed lease term, since the dominance of private forms of ownership will not ensure the solution of the tasks set before the state. It is proposed to amend the Law of Ukraine “On Administrative Procedure” (adopted the 17th of February February, 2022, entry into force on the 15th of December, 2023) and the draft laws “On Regulatory and Legal Acts” from the point of view of the rulemaking technique, regarding the formulation of definitions, scope and consideration of other tools of public administration activity and their compliance with national interests and European standards. And the expediency of proposals to supplement the Law of Ukraine “On Administrative Services” with provisions in the aspect of consolidating the principle of internal administration in the sphere of state and communal land disposal was also revealed. In addition, it is proposed to introduce amendments to the Land Code of Ukraine as to the effectiveness of the application and implementation of the principle of “the tacit consent” for the free acquisition of the land plots of state or communal forms of ownership. The practical significance of the obtained results is that the conclusions and proposals presented in the dissertation can be used in the research work for further scientific research in the field; lawmaking for the development of the drafts of the regulatory and legal acts; law enforcement in the activities of local selfgovernment bodies, executive bodies of state power (for example, the State Service of Ukraine for Geodesy, Cartography and Cadastre), courts, legal communities (for example, lawyers); the educational process when teaching the disciplines “Administrative Law”, “Land Law”, etc. |
URI (Уніфікований ідентифікатор ресурсу): | https://repo.snau.edu.ua:8080/xmlui/handle/123456789/10339 |
Розташовується у зібраннях: | Дисертації та автореферати |
Файли цього матеріалу:
Файл | Опис | Розмір | Формат | |
---|---|---|---|---|
НЕЖЕВЕЛО ВАЛЕНТИНА ВІКТОРІВНА - дисертація PDF A.pdf | 4,33 MB | Adobe PDF | Переглянути/Відкрити |
Усі матеріали в архіві електронних ресурсів захищені авторським правом, всі права збережені.