Please use this identifier to cite or link to this item:
https://repo.snau.edu.ua:8080/xmlui/handle/123456789/11831
Title: | Human resource management in rural areas |
Other Titles: | Управління людськими ресурсами у сільській місцевості |
Authors: | Cui, Lijuan Цзуй, Лінчуань |
Keywords: | globalization rural areas human resources China quality of life welfare management education глобалізація сільські території людські ресурси Китай якість життя добробут управління освіта |
Issue Date: | 2023 |
Publisher: | SNAU |
Citation: | Cui Lijuan. Human resource management in rural areas [Electronic resource] : dissertation for obtaining the scientific degree of Doctor of Philosophy in specialty : 073 «Management» / Lijuan Cui. – Sumy : Sumy National Agrarian University, 2023. – 248 р. |
Abstract: | In order to understand the current situation of rural human resource management, improve the level of rural human resource development and management, better meet the needs of work, and provide experience for other countries' rural construction, this study takes China and Ukraine as examples, and adopts qualitative and quantitative research methods to investigate the current situation of rural human resource management in the two countries. The purpose of quantitative research is to quantitatively process and analyze the collected data in order to understand the current situation and existing problems of human resource management in rural areas of China and Ukraine. The purpose of qualitative research is to analyze the attribution of problems existing in human resource management in rural areas of China and Ukraine by using logical reasoning, comparative analysis and other methods on the basis of combing a large number of literature materials, so as to provide a basis for putting forward reasonable suggestions. In terms of data collection this study mainly uses the investigation method, and the data are mainly obtained from the official websites and publications of the State Statistical Office of China and Ukraine. The method of analyzing the data was mainly statistical analysis with the help of Excel and formulas from related subject areas. Section 1 of this study is the theoretical basis of rural human resource management. Firstly, the essence and importance of rural human resource management is analyzed. It is argued that the essence of rural human resource management lies in using various ways to tap rural labor resources, improve their labor quality, and provide talent support for rural construction. It also points out that the importance of rural human resource management is reflected in three aspects, namely, it is conducive to promoting the sustainable development of rural regional economy, the promotion of agricultural science and technology and agricultural industrialization, and the acceleration of urbanization. Secondly, this part analyzes the impact of decentralization on rural human resources management in Ukraine, and believes that decentralization accelerates the construction of rural infrastructure and promotes the improvement of rural human resources' living standards. Decentralization has led to reforms in rural health care and education and improved the quality of rural human resources. Finally, this part introduces the experience of rural human resource management in China, including the implementation of the rural surplus labor transfer project, the new professional farmer cultivation project and the rural revitalization strategy. Section 2 investigates and analyzes the current situation of rural human resource management in China and Ukraine. This part analyzes the current situation of rural human resources in China and Ukraine from the four indicators of population quantity, population quality, population material level and population living conditions, and explores the problems existing in the human resources management of the two countries through the current situation investigation. Population quantity is used to understand whether and what form of population burden exists in two countries, which is the basic basis for rural human resource management, and the indicators analyzed are the birth rate, mortality rate, natural growth rate and migration rate of the population. The quality of the population is the key to measuring the effectiveness of rural human resource management mainly through the two indicators of education and health care. The material level of the population is a reflection of the economic capacity of rural human resources, which on the one hand reflects the efficiency of rural human resources management, and on the other hand is also a guarantee of human resources quality, mainly reflected by three indicators: employment, income and expenditure. The living condition of the population is not only the reflection of the living standard of rural human resources, but also the projection of the rural infrastructure construction. If the rural infrastructure construction is insufficient or seriously lacking, it will definitely affect the overall development of the rural population, so the living condition of thepopulation is also an important indicator for analyzing the rural human resources management, which is mainly measured from housing and living energy. The survey and analysis revealed that there are different problems in the process of rural human resource management in China and Ukraine. China is mainly manifested in: the migration of surplus rural labor is hindered and the population pressure remains high, insufficient investment in education and medical care makes it difficult to guarantee the quality of rural human resources, human resource management is inefficient and employment structure deviates from industrial structure. Ukraine is mainly manifested in: population control efforts are not in place and negative population growth continues to be serious, high unemployment rate of farmers, and low economic income and consumption level, poor quality of medical services and high population mortality. Section 3 puts forward some suggestions for optimizing rural human resource management in China and Ukraine. This study holds that in order to do a good job in the management of rural human resources, it is necessary to mobilize all forces, take the theory of human capital as the guide, clarify the ideas, determine the development goals and principles, and clarify the development tasks and management difficulties. On the basis of learning from the experience of other countries in the development and management of rural human resources, starting from the status quo of rural human resources management in China and Ukraine, Work out a feasible rural human resources development plan that conforms to the national conditions of the two countries. Therefore, in this part, the dissertation first determines the ideas and principles of rural human resources management in the two countries, and analyzes the objectives and contents of rural human resources management in detail. On this basis, this study summarizes the experience of rural human resource management in America, Germany, Japan, India and Brazil. These five countries were chosen because they are both developed and developing countries, European and Asian countries, and can present a more comprehensive view of various management tools, which is more conducive to China and Ukraine to learn from their experiences and improve their management tools. Finally, the dissertation proposes three management models, namely the policy-led model, the education and training model, and the institutional guarantee model, and under each model details the directions of efforts and specific practices in the future management of rural human resources in China and Ukraine. The conclusions of the study showed that, first, both China and Ukraine have a serious population burden in rural areas, but the manifestations of the population burden are very different. China's rural population burden is characterized by overpopulation, as evidenced by a large rural population, a large surplus rural labor force, and a heavy burden of child support and old-age support; Ukraine's rural population burden is characterized by under population, as evidenced by a low natural population growth rate, an increasing number of rural people moving out of the countryside, and continued negative rural population growth. Second, in all human resources management means, education and training is the most important way of management, but also the key to the development of rural economy and the improvement of human resources quality. The study holds that only through education and training can potential human resources form real human capital. In rural construction, farmers are the main body and rural human resources are the key. Transforming rural labor force into human capital is a practical move to promote the high-quality development of rural areas and agriculture, and the realization of this task mainly depends on education and training. Thirdly, the implementation of rural human resource management needs to learn from other countries' experience. Different national systems have given birth to different national policies, so that countries have accumulated their own unique experiences in the process of rural human resource management. Although these experiences have certain regional limitations and may not be suitable for the national conditions of other countries, they have certain inspirational value for other countries to optimize rural human resource management methods. |
Description: | У дисертаційному дослідженні, з поєднанням кількісних та якісних критеріїв оцінювання, наводиться спроба вирішення наукової проблеми розбудови сільських територій за умови управлінням людськими ресурсами, аналітичному дослідженні потреб ринку праці сільської місцевості тощо. Дослідження побудовано на порівнянні досвіду управління сільськими територіями двох країн: Китаю та України. Метою кількісного дослідження є аналіз рядів динаміки та тенденцій розвитку людського капіталу сільської місцевості. Метою якісного дослідження є обґрунтування умов та передумов розвитку людських ресурсів за допомогою логічних міркувань, абстрактного мислення, результатів соціологічних досліджень. Також у дослідженні були використані наступні методи: опитування, аналізу даних, статистичні, коефіцієнтні, табличні та інші. Перший розділ дисертаційної роботи присвячено теоретичним основам управління людськими ресурсами в сільській місцевості. У роботі визначено сутність та значення управління людськими ресурсами в сільській місцевості. Встановлено, що зміст управління людськими ресурсами сільських територій полягає у використанні різних способів залучення сільських трудових ресурсів, підвищення якості їхньої праці та забезпечення кадрової підтримки сільського будівництва, покращення інфраструктурного забезпечення сільських територій. У дисертаційній роботі зазначається, що важливість управління людськими ресурсами в сільській місцевості проявляється в трьох аспектах: сприяння сталому розвитку сільської економіки, просуванню сільськогосподарської науки і техніки, індустріалізації сільського господарства та прискоренному процесу урбанізації. У дисертаційній роботі встановлено взаємозв’язок між децентралізаційними процесами в Україні та станом розвитку сільської інфраструктури. При чому, доведено, що децентралізація прискорила розвиток сільської інфраструктури та сприяла підвищенню рівня життя сільських ресурсів, а також сприяла реформам у сфері охорони здоров'я та освіти в сільській місцевості та підвищенню якості сільських трудових ресурсів. У першому розділі дисертаційною роботи представлено досвід управління людськими ресурсами в сільській місцевості Китаю, який полягає в реалізації проекту переміщення надлишкової сільської робочої сили, проекту вирощування нових типів професійних фермерів та стратегії відродження сільської місцевості. У другому розділі дисертації досліджено та проаналізовано поточну ситуацію з управлінням людськими ресурсами в сільській місцевості Китаю та України. В основу аналітичного дослідження були покладені наступні показники: кількість населення та демографічні показники, якість життя населення та матеріальний рівень забезпечення сільського населення, умови життя сільського населення та інфраструктурне забезпечення. Для оцінки якісних критерієв розвитку людських ресурсів використано методику соціологічного дослідження (опитування). Показник чисельності населення використовується для того, щоб зрозуміти, чи існує і в якій формі демографічне навантаження в двох країнах, що є базовою основою для управління людськими ресурсами в сільській місцевості. Серед кількісних характеристик населення проаналізовано показники народжуваності, смертності, природного та міграційного приросту населення. Якість життя населення є ключовим показником ефективності управління людськими ресурсами в сільській місцевості і відображається, в першу чергу, через два основні індикатори: рівень якості освіти та медичне забезпечення сільського населення. Матеріальний рівень якості життя населення (інфраструктурне забезпечення) є відображенням економічного потенціалу сільських людських ресурсів. При чому, економічний потенціал відображає ефективність управління сільськими людськими ресурсами, з одного боку, та якістю людських ресурсів, з іншого, і відображається трьома основними показниками: зайнятість, доходи та витрати. Умови життя населення є не лише відображенням рівня життя сільських людських ресурсів, але й проекцією сільської розвитку інфраструктури. У дослідженні встановлено взаємозв’язок розвитку між станом розвитку соціальної інфраструктури сільської місцевості та розвитком людського потенціалу. Якщо сільська інфраструктура є занедбаною та не відповідає потребам та запитам населення, це, безумовно, впливає на загальний розвиток сільського населення. Саме тому умови життя населення, з точки зору житлового забезпечення та життєвої енергії, також є важливим показником при дослідженні механізмів управління сільськими людськими ресурсами, головним чином. Наукові дослідження та узагальнення встановили, Китай та Україна мають різні проблеми та потреби в процесі управління сільськими людськими ресурсами. Проблеми в Китаї в основному відображаються в наступному: міграція надлишкової сільської робочої сили ускладнена, а демографічний тиск залишається високим; недостатні інвестиції в освіту та охорону здоров'я ускладнюють гарантування якості сільських людських ресурсів; неефективне управління людськими ресурсами та високе відхилення структури зайнятості від галузевої структури. У Китаї сільські території характеризується перенаселенням, яке, зокрема, проявляється у надлишку робочої сили в сільській місцевості та соціальному тягарі виплат (аліментів) на дітей, людей похилого віку, соціально незахищені категорії. Сільське населення України характеризується демографічним дефіцитом, про що свідчать низькі темпи природного приросту та міграції населення, збільшення кількості сільських жителів, які виїжджають за межі села, значним коефіцієнтами вибуття сільського населення, а також постійним від'ємним приростом сільського населення. Проблеми України в основному відображаються у відсутності контролю над чисельністю населення, високому рівні безробіття серед фермерів та низькому рівні економічного доходу і споживання; низькій якості медичних послуг та високому рівні смертності населення. У третьому розділі дисертації надаються рекомендації щодо вдосконалення механізмів управління людськими ресурсами в сільській місцевості, на прикладі двох країн: Китаю та України. У дисертації зазначається, що покращення ефективності управління сільськими людськими ресурсами залежить, насамперед, від впровадження стратегічних та тактичних дій. У першу чергу необхідно визначити стратегічні орієнтири розвитку людського капіталу (визначити ідею, стратегічні цілі, принципи розвитку, обґрунтувати середньострокові завдання, сформувати систему моніторингу). По-друге, сформулювати практичний план розвитку сільських людських ресурсів відповідно до стратегічних орієнтирів та поточної ситуації в управлінні сільськими людськими ресурсами в Китаї та Україні. У роботі формування стратегічних орієнтирів відбувалось за допомогою вивчення світового досвіду управління людськими ресурсами сільських населених пунктів. За основу було взято п'ять країн - США, Німеччина, Японія, Індія та Бразилія. Такий склад характеризує вибіркову сукупність, тому що до складу увійшли, як розвинені країни, так і країни, що розвиваються. У складі, як європейські, так і азіатські країни. Такий перелік країн надає повну характеристику різних інструментів управління, що є більш сприятливим для Китаю та України для вивчення їхнього досвіду та вдосконалення своїх інструментів управління. У роботі встановлено, що впровадженні системи управління сільськими людськими ресурсами має базуватись на досвіді інших країн світу. Різні національні системи призвели до різних національних політик, і кожна країна має свій унікальний досвід в управлінні людськими ресурсами в сільській місцевості. Хоча цей досвід має певні регіональні обмеження і може не відповідати іншим національним контекстам. У дисертації запропоновано три моделі управління сільськими територіями з позиції розвитку людських ресурсів, а саме: модель, керована політикою, модель освіти і навчання та модель інституційних гарантій. При чому, необхідно заначити, що у рамках кожної моделі детально описано напрями стратегічного розвитку і конкретні практики для Китаю та України в майбутньому управлінні людськими ресурсами сільських територій. У дисертації зазначено, що потенційні людські ресурси можуть бути перетворені на реальний людський капітал лише через освіту та навчання. Оскільки фермери є основою сільського будівництва, перетворення сільської робочої сили на людський капітал є прагматичним способом сприяння якісному розвитку сільських територій та сільського господарства, а реалізація цього завдання значною мірою залежить від освіти і навчання фермерів. |
URI: | https://repo.snau.edu.ua:8080/xmlui/handle/123456789/11831 |
Appears in Collections: | Дисертації та автореферати |
Files in This Item:
File | Description | Size | Format | |
---|---|---|---|---|
Cui Lijuan's paper1 - Signed.pdf | 2,36 MB | Adobe PDF | View/Open |
Items in DSpace are protected by copyright, with all rights reserved, unless otherwise indicated.